Skyt!
Sjekk at han er død! Pakk inn våpnene!
30 sekunder! Kom igjen!
Ut!
Jeg skal få tak i deg!
Inn i vannet, jenter. Du også.
Jeg skal ta dere. Forsiktig.
Onkel Nick, onkel Nick!
Jenter! Se på dere!
Vent! Dere er jo helt våte.
Lexie! Hent presangene i baksetet.
-Går det bra på skolen? -Ja, som vanlig.
Som vanlig? Du er ikke så god. Du, da?
-Se hva jeg har til dere. -Takk!
-De er våte. -God morgen, Mr. Kotov.
Gå inn, så får mamma hjelpe dere å skifte.
-Hva skjedde i lagerlokalet i morges? -Har han ringt?
Du kan ikke drepe alle, Nick.
-Du begynner å bli svak. -Nei, du begynner å bli dum.
-Hvor lenge har du jobbet for meg? -Fem måneder.
-I dag vil du få en lærepenge. -Jeg forstår ikke, Mr. Kotov.
Den som denne drittsekken snakket med, var purk.
Man kan tilgi mye, men ikke tystere.
Venn deg til å gjøre rent her.
Virker som Dimitri har gjort på seg.
Nikolai, hvis du viser meg mangel på respekt igjen... Skjønner du?
-Hjelp guttungen å gjøre rent. -Blir du ikke med?
-Automatvåpnene, da? -Du har adressen. Lever.
Og Nikolai... Ikke spoler dette.
Rygg den inn. Det finnes naboer. Kom igjen.
Ok, det holder.
Kom igjen, nå setter vi i gang.
Ta plasten.
Sånn. Ta tak i føttene.
-Løft! -Jeg prøver!
-Dytt! -Han stinker.
-Ferdig? -Ja.
Gå opp på scenen og syng.
Takk, pater. Hvordan har du det?
Jeg føler meg ikke bra. Jeg må gå.
-Vi skal ha lunsj etter seremonien. -Jeg må kaste opp.
Det er all den søppelmaten du spiser.
Det er ikke det, pappa. Jeg sa jo at jeg ikke var bra før vi dro.
-Roter du med han fyren? -Fyren?
Du vet hvem jeg mener. Alex.
La meg være. Jeg har vondt i magen.
Gå på toalettet, så går det over.
Æsj. Det er ikke det.
Jeg holder på å få mensen, pappa. Jeg må gå.
Ok, gå.
Dra! Kom igjen! Løft hodet.
-Kom igjen. Du bruker ikke ryggen. -Jeg prøver.
-Feite jævel. -Vent!
Tenk om noen identifiserer liket.
Du er morsom, du.
-Er du nervøs over denne kjøttbiten? -Det har vært en slitsom dag.
-Burde vi ikke stikke herfra? -Slapp av.
Hvem er de?
Hvorfor trenger de så mye våpen?
-Hvorfor bryr du deg? -Broren din bryr seg om sånt.
Vi bør bry oss om hva de gjør med vårt produkt.
Broren min kan være en kjedelig, filosofisk kødd.
Med alt pratet om våpenkontroll, tenk om de tar oss med automatvåpnene.
Er du redd for at vi skal bli tatt? At noen aktorer setter et eksempel-
-og vil gjøre karriere?
-Tanken har slått meg. -Det er bare politisk vås.
-Se det sånn. Dop er ulovlig. -Ja.
Dop går ikke an å få tak i. De forsvant da de ble ulovlige.
Ok? Sånn er det.
Ser man til at noe blir ulovlig, kan ingen få tak i det.
Spesielt ikke de som ikke følger reglene, inkludert deg.
-Ikke ta det ille opp. -Ja, ja.
-Hjelp til nå. -Det er ikke verdt det, Nikolai.
Jaså? En bil full av våpen. Det er litt vanskelig å forklare.
Politiet!
-Gå tilbake til bilen! -Du trenger ikke å drepe ham!
Din jævel!
Dette er spesialagent Stone. Jeg trenger en ambulanse.
Anmodning om kjemisk rensing.
Hit! Hit!
-Foul! -Det teller ikke.
-Hvorfor ikke det? -Jeg tok ballen først.
-Man får ikke røre ballen med hånda. -Jo.
-Nei, det får man ikke. -Jo, det får man.
-Nei, det får man ikke! -Han har rett. Man får ikke det.
-Du er ingen ekte dommer. -Det er ingen ekte kamp, Sammy.
Jeg bryr meg ikke. Jeg kan gjøre hva jeg vil!
Mål! Der fikk du, gamle gubbe.
Gikk det bra? Du fikk et skrubbsår på kneet.
Det gikk bra. Sett på et plaster. Vi går til mamma.
Hvis du går nå, taper du.
Sammy, du er større enn dem. Ta hånd om dem. Vær rettferdig.
Kom.
Vi har en skadd her, elskede.
-Hva har skjedd? -Det er bare et skrubbsår.
Du skulle jo holde et øye med dem.
Kom, så skal mamma vaske det. Det gikk bra.
Her. Kom hit.
Ok, det er klart.
Han klarer seg.
Hvordan kan du være så kald? Jeg mener ikke skrubbsåret.
-Har du det bra? -Nei.
-Nei, jeg... Jeg har det ikke bra. -Jeg vet det.
Si hva som er galt med deg.
Hva snakker du om, Linda?
-Det er et år siden i dag, John! -Jeg vet det.
-Hvordan kunne du glemme? -Jeg hadde ikke glemt det.
Jeg tenker på henne hver eneste dag. Hver eneste dag.
Hvorfor snakker du ikke om henne, sier navnet hennes?
-Vi snakker om det hver dag! -Nei!
-Det er som om hun aldri eksisterte. -Det er urettferdig!
Du snakker ikke med meg! Du snakker ikke med meg!
Du flykter inn i jobben, og du bare...
-Du blåser i hva som skjer her. -Nei.
Du slipper meg ikke inn, og jeg klarer ikke dette alene.
Jeg trenger deg. Jeg...
Jeg trenger deg, John. Jeg trenger å sørge med deg.
Ikke gjør det. Ikke svar.
Vi har sørget, Linda. Vi har sørget og snakket om livet og døden.
Jeg kan ikke fortsette sånn.
Jeg må gå videre. Vi må gå videre for hans skyld.
Sikes. Hva har skjedd?
Jeg kommer straks.
Jeg må dra.
Skal du ta den?
Det er min kone.
-Ungen presser meg til å slutte. -Kanskje du bør gjøre det.
Ja, men ikke med dette. De vet ikke hva dette er.
-Hvor skal du? -Hva tror du?
-Kom igjen. En gang til. -Jeg har matvarer i bilen.
Kom igjen. Se hva jeg har.
Blås i det da.
Min mann skal ta med barna på campingtur i helgen.
Du sa at din venns mann leter etter en bruktbilselger.
-Kanskje du kan anbefale meg? -Jeg skal spørre.
Spesialagent Thomas.
Hvordan går det?
Vi har sjekket området. Du kan stikke nå.
Så du mistet dyden med de slemme gutta? Så pinlig.
Nå er løpet kjørt, snørrvalp. Han trenger å få en advarsel.
-Har du truffet heksa i vestre L.A? -Æsj.
-Heksa? -Ja, hun kjører rundt på en kost.
Hun har en sele og en boks vaselin bare for deg.
Hun elske deg lang tid.
-Han mener ass. sjef Miller. -Hun er nifs.
Ikke ta det så tungt, gutt.
Det kan hende den beste. Det er ikke verdens undergang.
Vi ses der inne.
Ingen lekkasjer?
-Hvordan har betjentene det? -Kritisk.
-Nick? -Balboa Memorial.
Du gjorde det som krevdes.
Jeg måtte ringe hovedkvarteret.
-Sikes, på kontoret ditt. -Jeg kommer.
-Jeg kunne ikke gjøre noe. -Det er ok. Hva trenger jeg å vite?
Nick Kotov er død. Dimitri også. Jeg var med å brenne opp liket.
Og det er noen dusin automatvåpen i SUVen utenfor.
-Noe mer? -Ja.
Kotov-brødrene skal nok levere våpnene kl. 17 i dag.
-Det kan være Yousef. -Faen. Det blir prikken over i-en.
Storbossen sitter og drikker Irish coffee nå.
Han vil kvele meg med sine rynkete hender og sparke meg i ræva.
Hva fanden skjedde i morges? Nei! Han får fortelle. Maks 20 ord.
Kotov-brødrene driver med lyssky affærer.
-Terrorister? -En salig blanding.
Malende beskrivelse. Kan du presisere?
-Får jeg snakke fritt? -Vær så god. Jeg er i helspenn.
Steven Emerson, nå Yousef Mashal,-
-ble pågrepet for ulovlig sammenkomst,-
-for å ha applaudert da Konzi skjøt med sin AK47 på biler utenfor CIA.
Høres ut som en forvirret student. Hva har det med dette å gjøre?
Kotov har automatvåpen og kommuniserer med Mashal.
-Om hva? -Skutere.
-Skutere? Ikke våpen? -Både òg, tror jeg.
-Tror du? -Det handler om massevis av skutere.
-Er Mashal forhandler? -Nei.
Hva tror du han gjør med dem?
Han kan planlegge et angrep mot USA.
Nick stjal automatvåpen av Andre.
Jeg har hørt at han skal levere dem til en annen, kanskje Mashal.
Alvorlig talt? Alvorlig talt?
Skutere og automatvåpen mot USAs militære. Hvordan skal det gå?
Ikke undervurder dette.
Skutere er små, smidige. Trusselen er nok virkelig.
Han går i Konzis spor.
Konzi ble drept for et år siden i november, da Mashal fant Kotov.
Søkt. To hendelser uten forbindelse. Ingenting støtter teorien.
Man koblet ikke sammen begivenheter uten forbindelse-
-før den 11. sept.
Takk, Stone, for den jævla historietimen.
Nicks våpen skal nok til Mashal i dag. Det gjelder rikets sikkerhet.
"Skal nok", betyr ikke at det er sånn. Du kan gå.
-Alex? Gi meg Mashals mappe. -Ja, sir.
Innrøm at 11. september overbeviste deg.
-Hvor gammel er han? -Han blir 21 om tre måneder.
Han burde jakte på jenter, ikke gangstere.
Ja, men dem vi sender til Afghanistan og Irak, er enda yngre.
Los Angeles' gater er ingen slagmark.
Jaså? Meg lurte de.
FBI har informasjon om en greie.
I morgen i Los Angeles under regnperioden.
Det er noe om at det skal regne kuler.
Regnperioden slutter offisielt i morgen.
Sier Alex at våpnene skal til Mashal, tror jeg på det.
Ikke lek meteorolog. Få ham av saken før han dør.
Hva har vi å tape? Få Mashal satt ut av spill. Bring ham inn.
Det tvinger hans medarbeidere til å avslutte jobben.
Kanskje han ikke har en medarbeider.
Han virker som en vanlig amerikansk fyr som brukte sin ytringsfrihet.
Han har ikke gjort noe ulovlig.
Hvis du går løs på ham, får vi en etterforskning på nakken.
Jeg vet det, men jeg har en følelse.
-En følelse? -Ja, stol på meg.
Jeg har stolt på deg før, og vi vet hvordan det endte.
Det der var under beltet.
To agenter døde.
Jeg ga deg tid, for dattera di lå for døden.
Jeg tenkte at du var ute av deg, men sånn var det ikke.
Vet du hva jeg tror? Du er redd for dem.
Faen ta deg, Hillary.
Med all respekt, selvfølgelig.
Greit. La oss si-
-at Alex får ta våpnene til Kotov, og du tar Mashal ut av spill.
-Tenk om ingen tar imot våpnene? -Da presser vi Mashal for info.
Får Kotov levere dem til Mashal, kan han sitte på dem i månedsvis.
Da tar sporet slutt der.
Ta hånd om Alex til jeg får det godkjent ovenfra.
De klikker når de hører at han var med i en skuddløsning med betjenter.
Takk.
Greit. Hør etter, alle sammen.
Siden i morges har Nick Kotov hatt automatvåpen.
-Jeg vil ha en arrestordre. -Det ordner jeg.
Hvem omgås han med? Vi trenger både film og lyd.
Vi må få vite når, hvor og til hvem han skal selge våpnene.
Ron og Ken, dere overvåker Kotov.
Tiden er ikke på vår side, men vi har en adresse til skuterne.
-Har du informasjonen om Mashal? -Ja, sir.
Takk.
Yousef Mashal.
Jeg vil ha ham inn til avhør før dagen er omme.
Søk mobiltelefonen hans også.
Vi trenger luftstøtte. Send innsatsstyrken til hjemmet hans.
-Ron, er du nære ved å introduseres? -Jeg jobber med det.
Jeg er jo alt inne. Ron blir avslørt med en gang.
Du, rekrutt. Vis litt respekt.
-Han har rett. -Dra til helvete, Kenny.
Ro dere ned. Bli med inn på kontoret.
-Hvorfor blir du alltid fersket? -Hvorfor bommer du alltid på målet?
Hva sier du til Kotov hvis du får gå tilbake?
Vi dumpet Dimitri, purken kom og Nick begynte å skyte.
-Biter Kotov på det? -Det er det som hendte.
Jeg vil ikke plukke opp restene etter deg i ettermiddag.
Du blir med meg til hovedkvarteret har oppklart skuddløsningen.
Har du vært med på en razzia med innsatsstyrken?
-Skift klær. -Ja, sir.
Kommandosentralen. Sikes.
Fint vi kan møtes på en søndag, dommer.
Tenk at jeg ikke fikk brevet.
Det er det minste jeg kan gjøre etter all jobbingen på huset mitt.
Det hadde rast sammen for lenge siden uten deg.
-Du har ventet i ti år. Det holder. -Takk, dommer.
-Hvordan har din kone det? -Bare bra. Verdens beste kone.
-Og barna? -De vokser så fort.
-Må du jobbe på søndager nå? -Ja, det tar nok bare en halvtime.
-Er alt som det skal? -Alt er bare bra.
-Jeg må sjekke den der. -Ja visst.
Vær så god.
Takk.
Alt ser ut til å være i orden.
Les. Hold opp høyre hånd.
Jeg, Tariq Akbar, bekrefter herved under ed...
...at jeg helt og holdent avstår og frasier meg...
...all lojalitet til noen utenlandsk prins, stat eller suverenitet...
...som jeg hittil har vært undersått til eller borger i.
Fortsett.
At jeg skal støtte og forsvare Grunnloven og lovene i USA-
-mot alle fiender, utenlandske og innenlandske.
At jeg kommer til å vise ekte tro og lojalitet til den samme.
At jeg skal bære våpen på oppdrag fra USA, når det så kreves ifølge lov.
At jeg tar på meg denne plikt uten reservasjon eller unntak.
Så sant hjelpe meg Gud.
Gratulerer. Du er nå amerikansk statsborger.
-Takk, dommer. Takk. -Bra jobbet.
-Sabriyah kommer til å bli glad. -En stor dag.
-Hva faen er det med deg? -Din jævel!
Nettopp! Du er utro, din jævel. Se her.
-Forfølger du meg? -Vet du at hun er gift med tre barn?
Jeg har sendt en hel haug til din hores mann.
Hør her nå. Ro deg ned. Jeg kan ikke snakke om jobben min.
Drittprat, Ron! Du lå med henne! Jeg var på hotellrommet.
-Hvorfor har du en revolver, Angie? -Legg ned revolveren, Angie.
-Sikter du på kona mi, Ken? -Din ekskone!
Angela! Legg ned revolveren.
Sett deg i bilen, Ken! Dette angår deg ikke.
Jeg vet ikke hva du tror at du vet, men jeg har ikke rørt den kvinnen.
Hvorfor traff du henne på et motell, da?
Pokker ta, Angie! Du får stole på meg eller ikke!
Legg ned våpenet, Kenny!
Du lyver for meg.
Hvis du visste at jeg lå med henne, hvorfor kom du ikke inn?
Fordi du visste at jeg jobbet!
Faen!
Vi har jo snakket om dette tusen ganger.
Jeg jobber ræva av meg for din og barnas skyld.
Så kommer du hit og skjemmer meg ut. Og sikkerhetsbruddet!
Du har tråkket på et vepsebol.
Du skal ikke kjenne til dette stedet.
Jeg har jo sagt det, elskling. Det måtte jo være hemmelig.
-Hva gjør du med meg? -Angie, Angie.
Ikke gjør sånn. Ok?
Ok.
Gi meg revolveren. Ok.
Kom hit. Kom hit.
-Har du tatt medisinen i dag? -Jeg tror det.
Ta den.
-Hvor er barna? -De er hjemme.
Lot du barna være igjen hjemme?
Hva faen, Angie! Du får ikke la barna være alene!
Ta den nå! Ta den med en gang.
Greit. Sett deg i bilen. Sett deg i bilen, Angie.
Dra hjem og ta hånd om barna.
Jeg kommer hjem så fort jeg kan.
Hør nå, Angie. Se på meg.
Hvis du sender bildene til hennes mann, blir jeg drept.
-Skjønner du? Skjønner du? -Ja.
-Ok. Dra hjem. -Jeg...
-Dra hjem og ta hånd om barna. -Greit.
Ok.
-Hold kjeft! -Jeg sier bare det.
Hva? Hva er det du bare sier?
Vil du si noe, så si det! Så hold kjeft.
-Jeg passer mine egne saker. -Jeg setter pris på det.
-Skal vi dra? -Vær så god og ødelegg livet ditt.
-Er du faren min nå? -Jeg bare sier det.
-Vi er der om 20 minutter -Bra med helgejobb, lite trafikk.
-Ja. -Ja.
Overraskelse!
-Nå? -Det er offisielt.
-Gratulerer! -Takk. Gratulerer til oss alle.
Nå kan vi søke for deg og barna.
-Vi kan dra inn og ut som vi vil. -Det er nyheter.
-Skal vi få besøk? -Jeg ba Paul og Janice på lunsj.
-Er det greit? -Ja, flott.
-Gratulerer! -Så spennende!
-Så gode nyheter! Gratulerer! -Tusen takk.
-Jeg har bakt brownies. -De er så gode.
-Så gode er de ikke. -Flott. Takk.
-Å, så fint. -Kom inn og sett dere.
-Så fint skilt. -Takk.
Den er så fin. Det har du gjort bra.
Kjeksene ser kjempegode ut. Jeg henter litt iste.
Føler du deg annerledes som amerikansk statsborger?
Ja, det betyr alt. Jeg har følt meg som amerikaner fra jeg var barn.
Mange innvandrere setter større pris på USA enn de fleste amerikanere.
-Vi tar det for gitt. -Mange land misliker oss.
-Stemmer ikke det, Sabriyah? -Vi er glad for alt Gud har gitt oss.
Mangler folk håp, blir de misunnelige på de som har mulighet til å lykkes.
Vi burde verdsette det vi har.
Ja, og hjelpe underutviklete land.
-Gi dem håp, utdanne dem. -Dele rikdommen.
Da vil kanskje ikke alle drepe oss.
-Alle vil ikke drepe amerikanere. -Det sa jeg ikke.
-Det var ikke det jeg mente. -For utdanning og sjenerøsitet.
Vi kan vel skåle for livet, frihet og lykke?
-Skål. -Skål, folkens.
Vi er visst populære i dag. Unnskyld.
-Kommer det flere? -Så spennende dette er.
-Hei, her er pizzaen deres. -Har du bestilt pizza, Sabriyah?
Beklager, feil leilighet.
-Dette er vel 2B? -Kanskje noen har tulleringt.
-Har du ikke bestilt pizza? -Jeg har jo laget pulaokylling.
-Det lukter godt også. -Hva er pulaokylling?
-Vil du ha pizza? -Det luktet godt.
-Du er akkurat som barna. -Det hører til. Amerikansk mat.
-Det høres rimelig ut. -Pizza er italiensk.
-Gå og hent den. -Takk, takk.
-Dere spiser vel pulaokylling. -Absolutt, jeg er så nysgjerrig.
Unnskyld? Unnskyld?
Unnskyld? Er pizzaen fortsatt varm?
Hei, broder. Gratulerer.
Hvordan kan du komme hjem til meg? Ligg unna min familie og mitt hjem.
-Du brøt plutselig kommunikasjonen. -Jeg har mine grunner.
Jeg lå lavt til jeg ble statsborger.
Med et amerikansk pass kan jeg bevege meg fritt.
Derfor trenger jeg deg her for å ta hånd om tingene.
Du kan stole på meg. Bare si hva jeg skal gjøre.
Ditt navn nevnes høyt oppe nå.
De spør om du er klar for regnet.
Jeg må få vite om det blir noe i morgen.
Ja. Instruksjonene er å følge planen.
-Fikk du hit menneskene? -Bare 12.
Det blir stadig farligere. Vi må rekruttere på stedet.
La meg ta hånd om rekrutteringen.
-Har du våpnene? -Kotov leverer i dag kl. 17.
Bra. Du jobber bra. Du blir en helt for ditt folk.
Når deres øyne og ører åpnes, ser de sannheten.
-Ting må forandre seg. -Ja. Hæren er alt i fiendens buk.
Fienden er ikke dette landets folk.
Fienden er institusjonen som har kjørt dette landet i grøfta.
Din fiende er min fiende.
Det er på tide å ta opp kampen. Gå.
Vær ditt folks stemme. Utfør deres plan.
Yousef Mashal.
Jeg ser ham. Han er foran huset.
Yousef Mashal! FBI! Stans nå!
Kom hitover!
Stans!
Ned på knærne. Hold hendene synlige! Ned på knærne.
Sett håndjern på ham nå!
Ikke skyt!
Ikke skyt ham! Jeg vil ta ham levende!
Sett på ham håndjern.
-Er Yousef død? -Ja, jeg hadde ikke noe valg.
Alex.
De fant informasjon hos Yousef.
"Det regner over englenes by. Når det slutter å regne, øser det ned."
-Tuller du med meg? -Informasjonen stemte.
"Vær klar for øsregnet dagen før det øser ned."
-Englenes by er Los Angeles. -Det regner nesten aldri her.
Det er regnsesong mellom oktober og april.
Siste dagen er den 15. april. Det er den 14. april i dag.
Vær klar dagen før det øser ned.
Hvis det slutter den 15. april, er dagen før i dag.
Vent. Se på kartene.
Se her.
De øver i dag, dagen før.
Han sjekker stedene for angrepene. I morgen er det den 15..
-Du rekker det, John. Gjør det. -Ja.
Kom, Alex.
Vent og se ordentlig, Alex.
Det er en fyr til, på skuteren.
Han har et våpen, Alex. Alle flytter på seg. Nå! Nå!
FBI! Ned med dere!
Hendene! Jeg vil se hendene!
Snu deg rundt! Se hitover. Snu deg rundt!
Søk dekning. Fortsett å sikte.
Du trenger ikke gjøre det.
Se på meg. Jeg legger ned våpenet. Hører du meg?
Du trenger ikke gjøre det. Jeg har familie, en fantastisk sønn.
Ta bort hånden fra utløseren. Hører du meg?
Ikke gjør det. Ikke gjør det!
Det var fem minutter i lufta. Politiet var ikke der engang!
-Han stakk av. -Det er ikke mulig.
-Var det hans idé? -Det var helt sykt.
-Tenk at du dro helt dit. -Jeg vet det.
-Vi trodde aldri at... -Jeg vet det. Det var for mye.
-Hva gjør du her? -Ta barna og dra.
-Dra? Hvor? -Her er penger og en adresse.
-Dere to, ut! -Jeg... Tariq?
-Ut med dere! -Slutt, Tariq!
-Åpne øynene... -Hold opp, Tariq!
-Tariq, Tariq. -Ikke rør kona mi!
-Herregud! -Ut!
Gå på rommet deres. Jeg kommer snart.
Tariq?
Hør på meg nå. Du må dra av gårde med barna.
Hva har du gjort, Tariq?
Tariq? Nei.
Vi har et liv her.
Tenk på barna.
Tariq. Vær så snill.
Det er for sent nå. Jeg må gjøre som de sier.
Jeg kan ikke stoppe det.
Hent barna.
Gå! Gå!
Nei.
-Jeg trodde ikke at du ville komme. -Jeg gjorde nesten ikke det.
Du syns vel jeg er latterlig som tekster deg hele tiden.
Jeg har fylt 18 nå.
Ja, jeg husker det.
-Hvor er faren din? -I kirken, og så lunsj med mamma.
-Ble du ikke med dem? -Jo.
Men jeg kjørte selv og sa at jeg ikke følte meg bra.
Vi kunne dra hjem til deg igjen og høre på musikk.
Det er nok ingen god idé at vi omgås.
-Hvorfor? -Først og fremst er jeg eldre.
Bare noen år.
Det er mye du ikke vet om meg.
Som hva da?
Det har skjedd noe, Katie. Med onkelen din.
-Onkelen min? Er han død? -Jeg vet ikke.
-Hva har skjedd? -Jeg vet ikke. Det...
-Hva mener du? Du var med ham? -Ja.
-Jeg advarte deg mot pappa og Nick. -Jeg bare satt på med ham.
Jeg vet ikke hva det betyr. Du satt på med ham, for å gjøre hva?
Tror du ikke at jeg vet hvordan min far forsørger seg?
Det er ikke som du tror.
Du er dårlig til å lyve, Alex. Omgås med pappa, så blir du bedre.
Gå inn.
Jeg har prøvd å ringe deg.
-Hvordan skjedde det? -Purken kom. Nick begynte å skyte.
-Er politimennene døde? -Jeg tror det. Jeg vet ikke.
Jeg ringte etter ambulanse.
Ringte du etter ambulanse? Får jeg se på telefonen din.
-Jeg vet at dette er vanskelig. -Du vet ikke en dritt.
Når din bror dør, kan du snakke om hvordan det føles.
-Hei, Mike. -Helen.
Forresten, Mike. Jeg hater å be venner om tjenester,-
-men er jobben som bilselger fortsatt ledig?
-Trenger du en jobb, Helen? -Nei, en venn.
-En venn? -En venn av en venn.
Din venn kan ringe meg på tirsdag. Jentene er der inne.
Kom.
-Det er noe som ikke føles bra. -Det har ikke noe med meg å gjøre.
-Jeg prøvde å beskytte Nick. -Trekk ned buksene.
Trekk ned buksene og løft skjorten.
Snu deg rundt.
-Tror du at jeg avlytter deg? -Snu deg rundt.
Greit. Du anga Dimitri.
Det sparte meg for en masse trøbbel, men du får ingen gratistur for det.
Jeg forventer meg ingen gratistur.
En annen ting. Jeg så hvordan datteren min kikket på deg.
Jeg skjønner. Men knuser du min datters hjerte, dreper jeg deg.
Finn ut hvor de førte Nick.
Klokka er 16.17, og vi skal levere kl. 17.
Nick fortalte om leveringen.
Vi skal til Nick først.
Det er Harper i L.A. Jeg trenger en kommunikasjonssatellitt.
Ta det fra privat tilførsel.
Kom igjen, Burrows. Det er bare én linje.
Sjefen min står ved siden av meg. Vil du snakke med henne? Takk.
Kotov og Logan rører på seg. De er nok på vei til sykehuset.
-Følger Ron og Ken etter? -De er et kvartal unna.
Det er sykehuset.
SIU, det er Harper. Hvordan har de det?
Hva mener du med at alle tre kommer til å klare seg?
Nikolai lever.
Kotovs Mercedes er ved sykehuset nå.
Ja, vakta står ved døra.
Jeg forstår.
Jeg leter etter Nikolai Kotov. Jeg er broren hans.
Politiet har sagt at han ikke får ta imot besøk.
Hvordan har han det? Vil han klare seg?
Hans tilstand er stabil, og legene er optimistiske.
-Er det rommet hans? -Han har fått beroligende midler.
-Unnskyld, men du får ikke gå inn. -Kotov, dette er ikke riktig sted.
Greit. Jeg kommer tilbake.
-Trafikken var fæl. -Her skjer det ting.
-Har vi snutene? -Og den mistenkte. Han der er FBI.
Bare legene og vi får gå inn.
Det er gått to timer siden runden, så tiden er inne igjen.
-Takk for at du ble. -Jeg må hjem. Guttene er syke.
Jeg heter Agnes og tar Stephens skift.
Jeg ser ingen telefon. Jeg trenger en telefon.
De vil nok ikke at du skal ha noen.
Det sitter en FBI-agent utenfor døra.
-Min bror tror nok at jeg er død. -Jeg kan ikke hjelpe deg.
Jeg vil fortelle at jeg lever.
Du trenger hvile nå.
Jeg kan vel få sende en sms i hvert fall?
Er vi klare?
Jeg kan ikke snakke nå. Jeg jobber.
Beklager, elskling. Hils moren din.
Jeg kan ikke nå. Vi ses senere i kveld.
Elskling? Vi ses senere i kveld.
-Er alt i orden? -Ja.
-Hvordan går det? -Ron og Ken følger etter Kotov.
Luftstøtten er klar, husransaking godkjent.
-Vet vi hvor det kommer til å skje? -Jeg jobber med det.
Rita? Jeg trenger å ha deg her.
-Du må være fokusert på jobben. -Ikke noe problem.
Send koordinatene når du har plassen.
Vi ses i kommandosentralen.
-Er vi i lufta? -Ja, på 600 meters høyde.
Koordinatene fra Alex' telefon var 34 grader nord, 118 grader vest.
-Hvor er det? -Santa Carita. Vi er 10 min. unna.
-Jeg sender koordinatene. -Gå opp til 1500 meter.
Sjekk Ron og Kens koordinater. Jeg vil sørge for at de rekker det.
Bli i bilen.
-Jeg trodde at det var Nick. -Mike.
Jeg har kassene i bilen.
-Yousef sa at Nick skulle komme. -Ja. Jeg er broren hans.
-Hvor er Nick? -Hvor er Yousef?
Jeg kan gå og komme tilbake, så begynner vi på nytt igjen.
Hvem snakker han med?
Et øyeblikk.
Jeg lover å snakke med ham etter jobben.
-Hva gjør du? Vil du bli drept? -Det er moren min.
Hun er opprørt. Hun har kranglet med faren min.
-La meg snakke med henne. -Hun er opprørt.
Sikkert helt knust. Får jeg snakke med henne.
Mamma, du skal få snakke med sjefen min. Han heter Mikhail. Ok.
Hallo, hvem er dette?
Har du kranglet med mannen din?
Vi får prates senere, mamma.
-Hva heter moren din? -Elaine.
Hent kassene.
-Gikk det bra? -Kotov så ham snakke i telefonen.
-Jeg tror at han gikk på det. -Vent. Zoom inn på sideveien.
Det ser ut som en treningsleir.
Din drittsekk. Det var din feil at Nick ble skutt.
-Ned på knærne. -Han ville skyte en politimann.
-Hørte du det siste, John? -Ja, jeg hørte det.
Enhet 15 avventer ordre, John.
Send inn spesialstyrken.
Send inn enhet 15.
-Ha fingeren på avtrekkeren. -Ja, jeg avventer ordre.
Ikke gjør det. Handelen går tapt.
Kom ut!
-Hva skal jeg gjøre? -Skyt.
Er alt i orden?
-Beklager at du måtte ta smellen. -Vi fikk dem jo.
-Noen går fortsatt løse. -Ja, men vi fikk våpnene.
Vi tok sjefen deres. Det gir oss litt tid.
-Mange mistet livet i dag. -Ja.
Folk dør hver dag. Det handler om hvordan man tar det.
Jeg har hatt den her en stund.
-Den funker bedre enn whisky. -Jeg er ikke religiøs.
Gi det litt tid. I skyttergraver er alle religiøse.
-Du var infiltratør lenge. Er du ren? -Ren?
Fulgte de med deg hjem? Vet de hvor du bor?
-Ikke så vidt jeg vet. Det går bra. -Ok, fint.
-Ta på vesten. -Vi er jo ikke i tjeneste.
-Gjør det uansett. -Greit.
Man skulle faktisk tro at du liker guttungen.
Han er bra gutt.
-Lever Kotov-brødrene, er han i fare. -Ja.
Så det er det rette?
-Ja. -Takk, Ken.
Hei, får jeg snakke med Nick og Mikhail Kotov.
Nick ligger på oppvåkningen. Han sover nok. Hans bror opereres.
-Hvilket rom? -Det er...
Merkelig. Det satt en vakt der nettopp.
Her? Takk.
Ok, da tar vi bort klemmen. Begynn med arterieklemmen.
To enheter 0 Rh-negativ.
Det er gjort.
Hei.
-Beklager. -Jeg vet det.
-Jeg elsker deg. -Og jeg deg.
Angela? Angie?
Angie? Angela?
Dette er spesialagent Thomas. Jeg trenger ambulanse til mitt hjem.
Angie. Hva har du gjort, Angela?
Tidligere i dag ble et antatt terroristangrep stoppet.
Skuddveksling med FBI-agenter antas å høre sammen-
-med de to drepte grensepoliti- folkene i Arizona på fredag.
Vi takker de menn og kvinner i det føderale politiet-
-som vier livet til å beskytte landet-
-mot uten- og innenlandske trusler.
Herregud.
-Hva gjør du her, Katie? -Det er ikke sikkert pappa overlever.
Mamma brøt sammen. Jeg hadde ingen steder å ta veien.
Jeg beklager.
Hva er du? Er du politi eller spion eller noe?
Jeg vet at du går gjennom mye nå.
Jeg ville ikke at du skulle bli såret.
Skjøt du ham?
Ikke direkte.
-Ikke direkte. Hvordan funker det? -Det er komplisert.
Hvorfor har du våpen, Katie?
Leiligheten der vi omgikkes den ettermiddagen.
-Bor du der? -Det er ikke sånn.
Hvordan er det da? Kan du forklare hvordan alt dette henger sammen?
Vet du hva som er sprøtt?
Da jeg hørte at pappa var skutt, tenkte jeg på deg først.
Jeg ba om at du skulle være uskadd.
Jeg skyndte meg hit i håp om at du skulle komme hjem i god behold.
Unnskyld.
Så det var det?
Det du måtte gjøre... Er det over?
Du har to nye beskjeder.
Hei, skatt. Det er mamma. Jeg har ikke hørt noe på hele helgen.
Du er vel ikke syk igjen? Du spiser sikkert dårlig.
Ikke gå til jobben hvis du er syk. En bilmekaniker mindre må funke.
Ring meg. Jeg elsker deg.
Hei, dette er Rita.
Jeg vet ikke hvorfor jeg ikke ringte på mobilen.
Jeg ville egentlig ikke snakke...
Jeg ville bare si at jeg er glad du har det bra.
God natt.
Tekst: May-Hilde Hoelstad www.sdimedia.com